Title: V současné době se cyklistika, respektive cykloturistika objevuje v základní školní docházce v programech BESIP ( vyhlašuje Rada vlády České republiky pro bezpečnost silničního provozu), a to v programu systematickém výcviku cyklistů na dětských dopravní
Author: Jiří Šafrámek
Last saved by: Ondřej Falešník
Company: UK FTVS

Cyklistika ve školní tělesné výchově
Jiří Šafránek
FTVS UK, katedra sportů v přírodě
V současné době se cyklistika  objevuje v základní školní docházce v programech, které vyhlašuje Rada vlády České republiky pro bezpečnost silničního provozu - BESIP, a to v programu systematickém výcviku cyklistů na dětských dopravních hřištích a v programu pro začínající cyklisty. Přes velké úsilí a nesporný bezpečnostní význam nelze dosáhnout toho, aby se těchto programů zúčastnili všechny děti. Nutno také konstatovat, že většina zúčastněných se vzdělá především v pravidlech silničního provozu. Menší pozornost je zaměřena na zdokonalování techniky jízdy, jejíž patřičné zvládnutí je pro bezpečnou jízdu velmi důležité. Dále se cyklistika objevuje sporadicky na ZŠ v rámci cvičení v přírodě, škol v přírodě nebo na školních výletech. Na středních školách je aktivita v této oblasti větší. Ale pouze v rámci sportovně turistických kursů nebo školních výletů. Dále je několik škol, které mají sportovní třídy se zaměřením na cyklistiku, ale ty jsou mimo rámec problému, o jehož řešení nám jde. Na zjištění skutečného stavu cyklistiky na školách se pracuje.

Co je naším cílem? 
Využít mnohem více věku mezi 6 – 15 lety k tomu, aby si mladí lidé oblíbili cyklistiku natolik, že se stane jejich důležitým celoživotním pohybovým programem. Některé podmínky k realizaci tohoto záměru jsou již zajištěny. Počet vlastníků kol mezi žáky základních škol a studenty středních škol dosáhl v ČR 90% (Cyklostrategie 2003). Popularita kola vzrostla natolik, že se z něho stává nejfrekventovanější volno časová pohybová aktivita v ČR (Median 2000). Cyklistika je mediálně mnohem více sledována než v minulosti. Existuje mnoho nových veřejně přístupných soutěží pro široké spektrum věkových kategorií.  Problematice se věnuje řada časopisů a knižních publikací. Rozšiřuje se síť cyklotras a cyklostezek. Přesto se řada dospělých a ještě více dětí bojí  na kole jezdit. Platí to především o velkých městech a v případě dopravního  využití kola. Např. v Prostějově, kde cyklistická doprava pokrývá 20% všech cest, jezdí na kole do školy pouze 2% dětí. (Cyklostrategie 2003). Pro  zajištění programu Bezpečné cesty do škol (Cyklostrategie 2003)  by se měly  zlepšit nejen podmínky dopravně technického charakteru komunikací  a cyklistické infrastruktury, ale i  obsahu  školní TV. Zdokonalení mládeže v technice jízdy,  znalostech a dovednostech  v oblasti mechaniky jízdního kola  by určitě  významně přispělo nejen k bezpečnosti, ale také v podpoře zájmu využívat kolo, jako prostředek pravidelného pohybového režimu.
Podíváme-li se na problém z legislativního rámce a nahlédneme do metodických pokynů Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy (dále jen MŠMT) zjistíme, že ministerstvo vydalo v roce 1993 metodický pokyn k personálnímu zabezpečení lyžařských výcvikových zájezdů (dále jen LVVZ) pořádaných základními a středními školami a ke vzdělávání instruktorů školního lyžování pro LVVZ. Cyklistika je pravděpodobně více nebezpečná než lyžování, důkazem toho je stále malé množství cyklistických aktivit na základních a středních školách, ale nemá v metodickém pokynu  MŠMT k organizování sportovně turistických kurzů č/1994  takovou oporu jako lyžování, , přesto že z hlediska praktické funkčnosti základního vzdělání je jízda na kole hodnocena stejně jako plavání a lyžování. 
Vzhledem ke změně v postavení a  možnostech cyklistiky a s přihlédnutím k celkovému  přínosu pro člověka, je  třeba:
1.	vytvořit konkrétnější a praxi bližší legislativní rámec k cyklistickým aktivitám na ZŠ a SŠ
2.	vytvořit podmínky pro personální a technické zajištění výuky v cyklistických aktivitách 
3.	vytvářet podmínky pro to, aby žáci a studenti jezdili do školy na kole 
4.	začlenit cyklistiku i do hodin TV

Navrhovaný program pro školní TV, který je koncipován ve formě her a cvičení, je minimálně materiálně náročný a dá se realizovat na běžném školním hřišti.  Je publikován (Šafránek, Portál 2000). Kniha obsahuje řadu praktických informací pro práci s mládeží v cyklistice, včetně základů mechaniky a údržby jízdního kola.  Návrh sahá i do vzdělávání učitelů tělovýchovného směru. 

Hry a cvičení na kole
Vycházejí ze zkušeností tělovýchovných a sportovních pedagogů. 
Program je vhodnou přípravou  k cyklistickým vyjížďkám v rámci náplně cvičení v přírodě na II. stupni základní školy a turistických kursů se zaměřením na cyklistiku na středních školách.
Materiál není ryze pedagogický dokument, může posloužit i rodičům v rámci rodinné akce, kde mohou být hry vítaným zpestřením programu a  mezi rodiči a dětmi, silným motivačním faktorem. 
Hry a cvičení na kole může provádět každý, kdo má k dispozici velký  dvůr nebo rovnou plochu alespoň velikosti hřiště na házenou nebo na košíkovou. Pro některá cvičení a hry je vhodný atletický ovál. 
Rozdělení her i podle věku je orientační. Bloky se mohou podle zdatnosti dětí a materiálních možností prolínat. 
Důležitá je úspěšnost v prováděné činnosti a zájem dětí, které by měly být faktorem rozhodujícím o dalších krocích. 

První blok – základní (7–8 let)
Učí a procvičuje cyklistické dovednosti – jízdu a rovnováhu bez šlapání, přímou jízdu, zatáčení o různých poloměrech, řízení jednou rukou, nasedání  na kolo, rozjetí a zastavení kola, jízdu ze sedla a v obtížných podmínkách, překonání malé překážky a jízda v úzkém koridoru.

Druhý blok - rozvíjející (10–11 let)
Děti, které již mohou v tomto věku jet samostatně po silnici by si měli osvojit další dovednosti, které jejich jízdu v provozu učiní bezpečnější. Hry a cvičení jsou zaměřeny na pomalou a rychlou jízdu, rychlé rozjetí kola, průjezd úzkým profilem, bezpečné ohlédnutí, měnění převodů, jízdu ve skupině a kontrolovaný pád z kola. 

Třetí blok - rozvíjející (14–15 let)
Je zaměřen na řízení kola ve velmi obtížných situacích - sbírání předmětů ze země, jízdu bez držení, stání na místě, řízení jednou rukou za současné obtížné činnosti druhou rukou, šlapání jednou nohou, tlačení a tažení jiného cyklisty, kontakt mezi koly a těly cyklistů .

Metody práce
Individuální – žáci jezdí současně na několika stejných stanovištích, aby cvičení bylo intenzivní. K dalším hrám se přistupuje, až když jsou všichni žáci v prováděné činnosti převážně úspěšní nebo když cítíme ztrátu zájmu. 

Společná –  soutěží jednotlivci nebo skupiny většinou štafetovým způsobem, nebo součtem časů jednotlivců, součtem bodů apod., pokud je pro soutěž prováděná činnost vhodná.

Literatura 

ŠAFRÁNEK, J. Kolo pro děti i jejich rodiče. Praha : Portál, 2000. 216 s.ISBN 80-7178-439-9

Národní strategie rozvoje cyklistické dopravy v ČR [online]. c 2003. Dostupné z  < www.cdv.cz>

Výzkum spotřebního a mediálního chování agentury Median o sportování občanů ČR v roce 2000 – zdroj ČTK

PaedDr. Jiří Šafránek
FTVS UK, KSP
José Martího 31
162 52 Praha 6 - Veleslavín 
safranek@ftvs.cuni.cz