Title: Úvod
Author: Pavlína Nováková
Last saved by: Ondřej Falešník
Company: FALON

Problematika kompenzace ve výkonnostním sportu z hlediska kvality pohybu.
Blanka Hošková, Pavlína Nováková
FTVS UK, katedra zdravotní TV a tělovýchovného lékařství
Úvod
Výkonnostní sport charakterizovaný podle odvětví svoji specifickou zátěží velmi úzce ovlivňuje mimo jiné pohybový aparát. V současné době se stále zvyšuje množství soutěží a jejich náročnost. V této souvislosti dochází k tomu, že jsou na sportovce kladeny stále vyšší nároky na jejich výkonnost. Lidský organismus (i velmi trénovaný) má však svoje limity, které je nutno respektovat, jinak může dojít k poškození. Současný způsob tréninku a použité metody jsou charakterizovány velkým objemem specializované zátěže. Velmi mnoho tréninkových metod a postupů se dostává na hranici fyziologické snesitelnosti a jednostranná zátěž vyvolává lokální přetížení. Toto vše postupem času vyústí k dalšímu posílení svalové nerovnováhy, která může následně vyvolat i další negativní změny na pohybovém systému, které mohou negativně působit i na zvyšování kvality výkonu. Přidáme-li k tomu ještě v mnoha případech běžně zažitý způsob kompenzace zatížení ve smyslu „to se dělá, to je bezvadné – on to dělá ten a ten vrcholový sportovec“, potom můžeme být do jisté míry přesvědčeni, že sportovci neprospíváme, ale ubližujeme nevhodnými kompenzačními cviky hlavně v nevhodných polohách a přispíváme tím k posílení nežádoucí svalové dysbalance, přetěžujeme kloubní systém apod. Zde je nutné mít v patrnosti, že každý jedinec, sportovec i nesportovec, je určitá pohybově stereotypní individualita a to co je vhodné pro jednoho – např. hráče, nemusí být vhodné pro spoluhráče. 
Taková praxe i myšlenky nás vedly k vytvoření alespoň názorných postupů pro kompenzaci sportovní zátěže a tím svalové nerovnováhy na základech znalostí z neurofyziologie o podstatě správného, kvalitního pohybu. Musíme si neustále uvědomovat, že chceme-li dosáhnout žádoucího účinku cviku, musí tento pohyb splňovat neurofyziologická kriteria kvality pohybu. Pro naší praxi nejsou nezanedbatelné ani jednotlivé komponenty pohybu, bez nichž nelze kvalitu kompenzace realizovat.

Kvalita pohybu
U každého, sebemenšího pohybu musí být zřetelně uplatněné jednotlivé složky pohybu:
•	statická, antigravitační, která působí při každé činnosti vycházející z různých poloh, kde se různě uplatňuje antigravitační síla,
•	dynamická, rozvíjející mezi svaly správné koordinační vztahy, které jsou nezbytné pro vytváření pohybových stereotypů,
•	dechová, ovlivňující zvláště rozvoj dechové funkce, aby byl zabezpečen přívod energetických zdrojů pracujícím svalům,
•	relaxační, podporující uvolnění svalstva a působící na psychickou aktivitu.

Veškerý pohyb je zajišťován komplexem svalové souhry charakterizující práci skupiny agonistů a antagonistů. Tím je dám předpoklad k základním funkcím.
Do svalové funkce se promítají také vlivy zevního i vnitřního prostředí, vedoucí svalový systém k adaptaci, která je v konečném důsledku příčinou svalové nerovnováhy. Jejími následky jsou vznikající změny v zatěžování a funkci hybného ústrojí, poruchy ve statice i dynamice. Dochází k nefyziologickému zatížení jednotlivých částí kloubů, následuje jejich funkční přestavba, která může mít  postupně i morfologický charakter ve smyslu předčasných degeneračních změn i trvalých. U sportovce se pak svalová dysbalance  projeví menší výkonností, snadnou zranitelností hybného ústrojí, zejména svalů, vazů.kloubních pouzder a jejich úponů a dochází k poruchám funkce, kde je např. omezen pohyb v kloubu (tzv. blokády) nebo naopak zvětšen fyziologický rozsah (hypermobilita).

Kompenzace
Každý pohyb vychyluje organismus z rovnovážného stavu. Při dlouhodobé a  jednostranné zátěži vyvolává lokální přetížení. Dochází k adaptaci na zátěž, což zpětně ovlivňuje porušení svalové rovnováhy.

Kvalita kompenzačních aktivit a cvičebních tvarů je ovlivněna poměrem zatížení, výběrem cviků a délkou kompenzace.

Podle specifického zaměření a převládajícího fyziologického účinku rozdělujeme kompenzační cvičení na:
•	uvolňovací
•	protahovací
•	posilovací
Velmi důležité je dodržování zásady provádění od nejjednoduššího ke složitějšímu.

Uvolňovací cvičení
Cvičení uvolňovací jsou zaměřena cíleně pro určitý kloub nebo pohybový segment. Jejich význam spočívá především v obnovení kloubní vůle.
Při uvolňování dochází ke zlepšení prokrvení a tím i látkové výměně v málo prokrvených kloubních strukturách, kloub se prohřívá a je podporována tvorba sinoviální tekutiny, čímž se usnadňuje tření v kloubu. Dále se díky dráždění proprioreceptorů v oblasti kloubu zvyšuje tok informací do nervových center a je tak napomáháno k uvědomění si polohocitu. Nepřímo je působeno na svaly okolo kloubu a dochází k jejich reflexnímu uvolnění.

Protahovací cvičení
Cvičení protahovací slouží k obnově normální, fyziologické délky zkrácených svalů a svalů s tendencí ke zkracování, tzv. hyperaktivním. Zkrácený sval se stává méněcenným, protože ztrácí možnost intenzivní kontrakce po plném protažení.
Při protahování dochází k vyrovnání nepoměru mezi hyperaktivními svaly a jejich funkčně oslabenými antagonisty a ke snížení tahu, jímž zkrácené svaly působí v místě svých úponů na kosti. Čelíme tak do značné míry kloubním blokádám.Protahovací cvičení umožňují zachování plného rozsahu pohybu v kloubu.

Posilovací cvičení
Posilovací cvičení napomáhají zvýšení funkční zdatnosti oslabených či k oslabení náchylných svalů. Aby bylo posilovací cvičení účinné, nesmí se opomínat předchozí protažení antagonistických skupin.

Zásady tvorby kompenzačních cvičení
 Kompenzační cvičení volíme dle charakteru sportu, přetěžovaných oblastí hybného systému a stavu hybného systému , a to podle platných zásad.

Příklad:
Hráč fotbalu běhá po hřišti, přetěžuje především tzv. nosné klouby, které tlumí nárazy dolních končetin ve styku s terénem. Zatěžovány jsou převážně dolní končetiny. Avšak začínáme kompenzovat přetěžované svalové skupiny skutečně na základech platných zásad o provádění kompenzačních cvičení? Protahujeme např. přímý sval stehenní hned ve stoji s ohnutou končetinou v koleni a přitahováním paty k hýždím bez správného dýchání a bez vlivu postavení pánve se staženými hýžděmi? 
Odpověď: V podstatě neprotahujeme tak, jak by si sval zasloužil. Cítíme však, že se svalem něco děje, on se však nadměrnému protažení brání poněvadž je protahován v poloze (př.stoj) kdy současně plní i antigravitační funkci, tudíž nemůže být dokonale relaxován. Následkem použití cviků ve vyšších polohách jako cviků úvodních, může potom docházet k mikrotraumatům, které se mohou kumulovat a vyústit i do zjevnějších zdravotních problémů.

Literatura
Hošková, B.Kompenzace pohybem.1.vyd. Praha: Olympia,2003.64 s.ISBN 80-7033-787-7.
Hošková, B. Současné problémy tělesné výchovy a sportu. Sborník referátů z vědeckého
semináře. 1. vyd. Ústí n. Labem: UJEP, 1998. 183 s. ISBN 80-7044-228-X
Javůrek, J. Kompenzační cvičení pro svazarmovské sportovce. Praha: 1985, ÚV pro
spolupráci s armádou. 124 s.
Javůrek, J. Kompenzační cvičení v rámci regenerace sil mladých sportovců. II. díl.
Praha: Metodické oddělení ČÚV ČSTV, 1982. 38 s. 
Kolář, P. Diferenciace svalové funkce z hlediska posturální podstaty. Med. Sport Boh. 
slov.1, 1996, str. 4 - 8
Véle, F.Klinická kineziologie. 1. vyd. Praha: Grada, 1997. 271 s. ISBN 80-7169-256-5
Véle, F. Kineziologie posturálního systému. 1. vyd. Praha: Karolinum, 1995. s. ISBN 80- 
7184-100-5.

Doc. PhDr. Blanka Hošková, CSc.
FTVS UK, katedra zdravotní TV a tělovýchovného lékařství
José Martího 31
162 52 Praha 6 – Veleslavín
e-mail: hoskova@ftvs.cuni.cz